Det är något väldigt lustigt med sköldpaddor, tycker jag.
Till och med tonåringar är rynkiga. Det kan bli lite pinsamt.
- Älskade Brian! Hur gammal är du? -17 år. Hur gammal är du, Janet?
- Jag är 86. - Jösses, du kunde vara min farmor!
Ja, jag är din farmor, Brian.
Men historien jag kommer att berätta
- börjar inte med en sköldpadda, utan med en mr. Hoppy.
Mr. Hoppy, hjälten i vår berättelse-
- bodde i en trevlig lägenhet i ett hyreshus i London.
Tre saker bör ni veta om mr. Hoppy.
Han är snäll.
Han är blyg.
Och han är inte den där mannen i hatt.
Okej, mr. Mavrokoukoudopoulos?
- Han är mannen i hissen. - Ta det lugnt.
Jag håller upp dörren.
Jäkta inte.
Får det lov att vara lite chips, mr. Pringle?
Gott!
Han ser kanske inte så prålig ut-
- men livet har lärt mig att det är de försynta som är mest intressanta.
Jag måste laga det där.
Mr. Hoppy lever tydligen ensam.
Eller så är hans familj väldigt liten i maten och sover.
Nej, han lever ensam.
Det är ingen historia om en ensam man som travar runt i två timmar-
- och sen dör i en hemsk sjukdom.
Vår historia är späckad med passion och överraskningar.
Precis som vår mr. Hoppy.
Hallonkräm, det här är Wisley Vanilj.
MR. HOPPYS HEMLIGHET Released on www.Danishbits.org
Mr. Hoppy hade två kärlekar.
Den ena var hans blommor, den andra höll han för sig själv.
Liksom så många hemligheter, var den det viktigaste med honom.
Mr. Hoppy var nämligen kär i flickan i våningen under.
God morgon, mr. Hoppy.
Mrs. Silver... Hejsan.
Hejsan.
Förresten, så handlar vår historia framförallt om den där andra kärleken
Allt om Trädgård skriver om blommor. Jag gillar också växter
- men detta är inget "kommer dahliorna att blomma innan frosten kommer"?
Där är min buss...
Ännu en helt underbart vacker morgon!
Ja, absolut underbar. Ännu en.
Jag får lust att klä av mig naken och dyka ner i närmsta sjö!
Håller ni inte med mig om det, mr. Hoppy?
- Mr. Hoppy...? - Ja. Javisst!
Perfekt väder för att hoppa ner i sjöar med väldigt lite kläder.
Han var tyvärr så blyg att han inte ens kunde bjuda henne på te.
Och absolut inte dyka ner näck i en sjö med henne.
Men han älskade henne, och mindes exakt när han blev kär.
Det råkade vara den första gången de träffades.
För fem år sedan.
Håll hissen!
Tack så mycket, ni fina man! De kommer snart. Vilken våning?
- Fyra. - En sån tur! Jag flyttar in under er.
Ni ska väl inte hålla mig vaken med hiphop hela nätterna?
- Nej, men jag heter mr. Hoppy. - Hoppy?
Å, ett sånt härligt namn!
- Hör jag en amerikansk brytning? - Ja, jag är amerikan.
Ni är ett underbart släkte!
Från Cary Grant till Paul Newman, ni är oemotståndliga!
Mrs. Lavinia Silver, Facebook-status: änka.
Jag har ingen Facebook-status.
Nej, ni är väl upptagen med att leva. - Kom, pojkar!
Kom in.
Jag kan ta nästa så att ni får plats med lite mer.
Nej, nu börjar det ju bli mysigt!
Så härligt tyst hissen är. Det är bra.
Ja.
Jag tror inte att nån har tryckt på knappen.
Jag kan vara en sån dumsnut ibland.
4 och 3.
Trycker jag på 1 och 2 också hinner vi lära känna varandra.
Han glömde aldrig det korta mötet-
- och varje möte därefter fick bara hans kärlek att växa. Sommar...
Visst är det härligt när sommaren äntligen är här?!
Höst...
Så skönt att sommaren är slut!
Vinter.
Min absoluta favoritårstid!
Vår.
Äntligen vår!
Ska ni ut i kväll, mrs Silver?
Vi barnmorskor ska slå klackarna i taket.
Vi som ägnade oss åt att dra ut barn ur kvinnor med klackarna i taket.
Jaså? Jag visste inte att ni var barnmorska.
Pensionerad. Jag kunde inte få barn, men varför inte hjälpa andra få dem?
Så bra.
Följ med, mr. Hoppy. Ni kan valsa med mig.
Nej, jag kan inte dansa.
Struntprat! Alla kan dansa.
Ni har bara inte hittat rätt flicka att dansa med.
Ni är ju amerikan för i jösse namn!
Landet som gav oss Fred Astaire, John Travolta
- och styggingen Justin Timberlake. Ni kan visst dansa.
- Nej, det kan jag inte. - Jo, ni kan.
- Jo! - Nej, det kan jag inte.
Jo, banne mig!
Han längtade efter att hon skulle besvara hans kärlek-
- men problemen var många.
Till skillnad från mr. Hoppy levde inte mrs. Silver ensam.
Jo, ett tag gjorde hon det, men sen gjorde hon något åt det.
Hurra!
Det här är det mest spännande ögonblicket i mitt liv.
Kom in, kom in!
Hon såg till att skaffa en ny kille, som hette Alfie.
Har man sett...
Du är vackrare än jag någonsin kunde ha drömt om!
Å, min älskling...
Du store tid!
Vi kommer att få ett underbart liv!
Från den dagen gav mrs. Silver all kärlek till sin rynkiga kamrat.
Han var inte världens bästa konver- satör, men hon pratade för båda två.
Titta, det där är jag på min bröllopsdag.
Den där klänningen är jag lite osäker på nu.
Alldeles för bystig eller hur?
Och den där mannen är min make.
Se så lång han är.
1,90 m. Jag räckte bara upp till hans bröst.
Jag såg aldrig hans hjässa. Snarare en jätte än en man.
Underbar hållning.
Han var den perfekta engelska gentlemannen.
Och en prisbelönt dansare. Han var så väldigt snäll.
Alla saker vi skulle göra, alla platser vi skulle resa till...
Och det liv vi skulle leva.
Nu har jag snattrat tillräckligt. Du måste vara helt slut.
Dags för din tupplur, sötnos.
Jag älskar dig så hemskt mycket. Det är sant.
Till och med dina små, knubbiga ben.
Vår kärlek kommer att vara livet ut, Alfie. Sov gott!
Han önskade att hon hade sagt orden till honom.
Inte det om "knubbiga ben", men allt det andra om kärlek.
Livet hade blivit hemskt komplicerat.
Han var kär i en kvinna, vars enda intresse var en sköldpadda.
Om han bara kunde hitta orden som övertygade henne om hans kärlek.
Om jag bara hade varit uppmärksam. Fel buss!
Kruxet med historier är att man rycks med.
- Blir hon kär i honom? - Du måste tyvärr ge dig till tåls.
Mr. Hoppy var tvungen att berätta för henne om sina känslor!
Hejsan.
Igen.
Visst är det perfekt?
Man måste njuta av glädjen medan man kan!
Det har ni helt rätt i, och nu hade jag...
...bara tänkt...
...och undrat...
...om...
Vi har ju varit grannar i flera år. Ni lever ensam, och jag lever ensam.
Så nu undrar jag bara om...
Ja, ni vet...
Nej, ni...ni har rätt.
Det är bäst att låta allt vara som det är.
Tvärtom! Ni har en väldigt bra poäng.
Hög tid att vi lär känna varandra.
Vad sägs om middag i kväll? Utmärkt! Jag kommer vid sextiden.
Kanske med öppen skjorta i halsen så att ni får en glimt av solbrännan.
Mums! Då så, Hoppy...
Så trevligt att få en chans att verkligen lära känna dig
- mannen bakom masken, så att säga. Så lätt att passera folk i hissen
- utan att komma underfund med vilka de är. Berätta nu allt.
Var föddes du? Vad jobbade du med?
Kärleken, livet, ryggontet. Hela rasket!
Ta det från början. Född? Det kan aldrig matcha min historia.
Jag föddes i baksätet på en Bubbla på Waterloo Bridge.
Pappa körde över en vägbula och jag for ut. Det var hans version.
Pappa sålde korv, så vi flyttade till Tyskland.
Från 2-8 års ålder festade jag på frankfurterkorvar och bratwurst!
Sen skickades jag direkt hit på internat. Gick du på internat?
Men jag vande mig och fick en underbar vän. Isherwood.
Fötter som en jätte och öron som en mus. Är du klar?
Sen blev jag biträdande chef. Endast 23 år.
Fortfarande allergisk mot katter. Tyvärr.
"Nu skojar du väl ändå, Giles!", sa jag i min Wonder Woman-dräkt.
En hel bläckfisk!
Men nu ska vi prata om dig.
- Det tar vi en annan gång. - Struntprat!
Hur hamnade du i England? Berätta allt!
Som du vill... Mina föräldrar tog hit mig när jag var 10 år...
Nej, du har rätt. Det är för sent.
Samma tid nästa månad. Då ska vi bara prata om dig.
Men du ska få höra om schäfern och mina manchesterbyxor.
Tja, det är väl sånt som händer.
Mr. Hoppy kände sig hemskt ensam när han gick och lade sig.
Han kände på sig att han skulle förbli ensam.
Ingen mrs. Silver för honom.
Men han måste ändå undra: "Ska det här vara allt?"
Ålderdomen är skrämmande.
Allt går bara utför.
Men nästa morgon uppstod ett samtal, som förändrade mr. Hoppys liv.
God morgon, mrs. Silver. Alfie ser ut att må bra. Tycker han om maten?
Tja... Vi lever båda på hoppet.
- Vad är det ni hoppas på? - Att han ska växa lite fortare.
- Jag väger honom, men inget händer. - Sköldpaddor finns i olika storlekar.
Det är okej att Alfie tillhör de mindre.
Dumheter! Han måste må dåligt av att vara så pytteliten.
Vi har stått kvar på 368 gram sen jag fick hit honom.
Ville inte ni bli längre när ni växte upp?
Jo, det ville jag. Ja.
När...
- Jag sov med tjocka strumpor på mig. - För att bli längre?
Jag läste att ju varmare fötter, desto djupare sömn och fler cm.
Men det enda jag fick var tyvärr... stinkande fötter.
Jag var också pytteliten.
En pojke i min klass sa att kyssar gjorde en längre
- så jag gav honom sex pence varje dag för att kyssa mig.
Man måste ge honom erkännande. Han fick det ju serverat.
Varje morgon på rasten.
Märk väl att det fick mig att känna mig längre.
En kyss kan ha den effekten. Eller hur, mr. Hoppy?
Ja, jag tror det.
Å, nej... Storleken är väldigt viktig.
Och Alfie har just inlett sin storleksresa.
Det var fröet som planterade idén.
Och nästa dag vattnades den ordentligt.
- Är Alfie större i dag, mrs. S? - Inte ett dyft!
Men jag stickar ett par strumpor till honom, för säkerhets skull.
Jag ger mig inte. En dag hittar jag rätt mat och motion
- och vitamintillskott, antagligen något med fiskolja.
Då blir vi äntligen lyckliga båda två. Eller hur, älskling?
Blir ni aldrig helt lycklig förrän han börjar växa?
Jag är rädd för det, mr. Hoppy.
Seså, lilla fjant. Ät nu upp din jordgubbe.
Fröet som hade vattnats blommade.
I hans hjärna blomstrade en växt för att göra henne lycklig.
Om han kunde göra henne lycklig, så kanske, bara kanske-
- blev han värdig hennes hjärta.
Naddap dlöks.
- Mrs. Silver? - Ja?
Jag kan nog hjälpa er med "Alfie är så retligt liten"- grejen.
Å, mr. Hoppy, i så fall hade jag älskat er tills jag dog!
Å, det hade varit väldigt trevligt.
Saken är den att jag i går kväll plötsligt kom ihåg
- ett samtal med en vän, som hade varit pilot i Nordafrika.
Han berättade att han hade pratat med en beduin
- som förtäljde en hemlighet med koppling till sköldpaddsstorlek.
- Verkligen? - Ja.
- Var så snäll och berätta! - Mrs. Silver...
Jag kommer att sänka ner det här...
...det här papperet.
Ni hade föresten rätt i att Alfie kan bli större, men...
- Ni måste läsa det här. - Så spännande!
- Vad är det för nåt? - Beduinernas sköldpaddsramsa.
"Naddap dlöks."
"Ilb erröts, ilb erröts!"
Ursäkta, mr. Hoppy.
- Är det på ett främmande språk? - Ja och nej.
Enligt beduinerna...
...är sköldpaddor väldigt bakvända av sig.
Därför är det logiskt att de bara förstår ord som talas baklänges.
Naddap dlöks är "sköldpaddan" skrivet baklänges!
Just det. "Naddap dlöks, naddap dlöks..."
"Mok negi, naddap dlöks."
"Assorf åp! Asmum åp!"
"Asfulg åp!" Det är fasligt mycket "as".
Just det. "As" är ett mäktigt ord på alla språk.
Driver ni med mig, mr. Hoppy? Är det allvar?
Jag har aldrig varit mer allvarlig i hela mitt liv, mrs. Silver.
Tja, det kanske kan vara sant.
En kackerlacka lär ju kunna leva i hela två veckor utan huvud.
Och fladdermöss tar alltid till vänster när de lämnar grottan.
Och delfiner lär förstå franska, så jag förmodar att det kan fungera.
Det står alltså:
"Sköldpaddan, sköldpaddan Bli större, bli större."
"Väx, bli stor, skjut upp." Men inte som i skjuta med vapen.
- "Pös, explodera." - Inte bokstavligen, alltså.
"Sväll..."
"Frossa, glufsa, sluka, svälj."
"Bli fet, sköldpaddan! Bli fet. Kom igen, kom igen!"
"Glufsa på!" Det är allt.
Minns jag rätt, så behöver ni bara plocka upp lilla Alfie...
- ...säga det morgon, lunch, kväll... - Vilken tid på kvällen?
- Före middagen. - Hans eller min middag?
- Spelar det någon roll? - Ni är ju den med all beduin-kunskap.
Ja, det har ni helt rätt i.
Före er middag. Sen slår jag vad om att han om en månad
- är dubbelt så stor som nu, och det är försiktigt beräknat.
Kära nån! Jag kan knappt tro att det är sant.
Men om det skulle fungera, mr. H, kan jag aldrig tacka er tillräckligt.
Ni blir den fantastiska man som förverkligade mina drömmar.
Det vore ju underbart.
"Naddap dlöks, naddap dlöks..."
Plötsligt, för första gången någonsin-
- vilade två människors lycka helt på möjligheten att en liten sköldpadda-
- blev en stor sköldpadda.
Och det var förstås en väldigt allvarlig fråga.
Mr. Hoppys plan var ju allt annat än enkel.
Den var, och nu skräder jag inte orden
- den mest invecklade planen i sköldpaddsskrönornas ädla historia.
DJURAFFÄR
Jag har 16 sköldpaddor, små, stora och gigantiska.
Alla har ett eget äkthetsintyg. Och märk väl, jag säljer inget djur
- utan att först försäkra mig om att det hamnar i ett bra hem.
- Hur många vill ni ha? - Alla 16.
- Jag förpackar dem. - Inte de gigantiska.
Dem får ni på köpet.
De grova pengarna tjänar man på marsvin nuförtiden.
FISKERESA TILL KANADA
FISKERESA TILL SKOTTLAND
- Jag är hemskt ledsen! - Ingen fara.
NYTT FISKESPÖ
Jag har inga sköldpaddor, men jag har en fin leguan. Vill ni se den?
- Det är frestande, men nej... - En vessla? Billig, billig, billig!
Jag kan halvera en orm och limma ett snäckskal på ryggen.
Jag rakar en igelkott. Ingen ser nåt. Jag har gjort det förr.
Nu räcker det nog.
Nej, nej... In med dig. In med dig!
- Jag måste laga det där. - "Naddap dlöks, naddap dlöks..."
"Ilb erröts, ilb erröts."
"Assorf åp, asmum åp, asfulg åp."
"Asips åp, asäj åp."
Tja, nu är det ju inte dig jag kallar ett as.
Då så, älskling. Jag ska bara kila ut och köpa lite god kål till dig.
Jag är tillbaka om en halvtimme!
Dags att skrida till handling!
Inte för tung nu.
För lätt.
Perfekt! Ett halvt hekto mer än Alfie.
Ni, min herre, är den utvalde.
Ni ska tillbaka till djuraffären. Stanna!
Okej, laget...
Nu gäller det.
Det här klarar du. Du klarar det.
Du klarar det inte. Jag klarar det inte...
Hej, Alfie 2.
God dag.
Ursäkta att jag stör.
Jag heter mr. Hoppy och jag...
Jag bor där uppe.
- Jag får inte prata med främlingar. - Det har du alldeles rätt i.
Tänker du erbjuda mig godis och sen kidnappa mig?
- Det var ju skönt! - Som sagt var...
- Jag bor i huset. - Jag har aldrig sett dig.
- Jag håller mig för mig själv. - Det gör kufar alltid.
Det må så vara, men kan du vara snäll
- och be mamma hjälpa mig upp på balkongen?
Varför? Så dum är jag inte!
- Kom och titta, mamma! - Nej, Philip.
Vi har ingen ful dvärg på balkongen.
Du får inte se några fler skräckfilmer, unge man!
- Mamma! - Jag lagar mat.
Mr. Hoppy skrotade planen med repstegen.
Men han visste att om plan A misslyckas, brukar plan B lyckas.
Och om inte plan B går i lås, fungerar plan C varje gång.
Det enda kruxet var att han varken hade en plan B eller en plan C.
Vad hade då mr. Hoppy att välja på?
Var han uträknad, såld, dömd att misslyckas?
Tänkte han ge upp, erkänna sig besegrad?
Vänta!
Självklart inte. Vi pratar ju om mr. Hoppy.
Hippa mr. Hoppy. Hippetihopp-kungen!
Han hade en plan. Plan D. - Då åker vi!
- Å... Hej, mr. Hoppy. - Hej.
Kära nån... Vad är det där för nåt?
Ett stort metspö att fånga maneter med?
Ja, det är ett stort metspö att fånga maneter med.
Vad i all världen ska ni med det till?
Det är en mycket bra fråga, men...
Svaret är enkelt.
Jag vill fånga maneter, eftersom jag brände mig på en
- och nu vill jag hämnas.
Det var dags att skaffa ett jättestort metspö
- och göra just det där, fånga en...
...jättestor manet.
- Har man hört på maken! - Ja.
Tja, då så...
Ni är...
Så fin ni är, mrs. Silver.
- Vart ska ni? - Dansmaraton på kulturcentrum.
I välgörenhetssyfte.
Vi hoppas få många sponsorer. Det är ju till välgörenhet.
- Jag kunde kanske sponsra er. - Det vore fantastiskt!
Ja, varför inte? Jag ger ett pund.
Ett pund? Jaha, så bra.
Det var vänligt.
Då menar jag, förstås...
Ett pund per minut.
Ett pund per minut? Det är ju otroligt!
- Jaså? - Ja, de flesta ger per timme.
- Jaså? - Ja, det är ju ett maraton.
Ett pund per minut? Strålande!
- Maraton... - Inspirerande!
Ett pund per minut?
Kom och titta! Det blir fantastiskt trevligt.
- Ni kan sluta. - Hur länge har jag hållit på?
-4 timmar och 50 minuter. - Totalt antal minuter?
-290 pund. -290 minuter.
Ja, det är nog dags för min sista vals.
Någon som vill dansa med mig?
Någon? Vem som helst?
Någon...? Kom igen nu!
- Tack. - Å, mr. Pringle!
Innan vi börjar
- vill jag tacka den man, som sponsrade mig med ett pund per minut.
Han var välbärgad, nu är han den fattigaste man jag känner.
- Mr. Hoppy. - Bravo!
- Tack så mycket! - Inget att tala om.
- Det måste betyda mycket för er. - Ja, det ligger mig varmt om hjärtat.
Det menar ni inte?
Min farfar satt i rullstol.
Tack så mycket. Dressyr av ledarhundar är så viktigt.
Farfar föll illa, eftersom han var blind.
Då ska jag gå och hämta pengarna.
NYTT FISKESPÖ
LITE BETE
Kärlekens pris.
Okej, Alfie. Nu ska du ut på ditt livs åktur.
Då träffas vi till slut.
Och båda är vi förälskade i samma flicka.
Ja, det är vi. Och vet du vad, unge man?
Fick jag, hade jag inte valt att vara Julius Caesar, Leonardo da Vinci
- eller ens den store Louis Satchmo Armstrong. Nej.
Vet du vem jag hade velat vara?
Jag hade velat vara du, eftersom du kan skatta dig lycklig.
Okej, här är det. Jag hoppas att du inte är blyg
- för i så fall blir det traumatiskt. Det är som första dagen i skolan.
Tuffingarna, som står och röker
- och sportfånarna som siktar på guld. De har aldrig öppnat en bok.
Och det där parets föräldrar borde verkligen oroa sig. Titta inte!
Lycka till nu, Alfie. Livet, del två, börjar här och nu.
Då sätter jag ner dig. Så där, ja!
Skaffa dig nu några vänner. - Och du, Alfie 2...
Hälsa världens mest förtjusande och exotiska kvinna så gott från mig.
Hej, min älskling! Var är min vackra pojke? Har du saknat mig?
Å, kära nån!
- Så väldigt konstigt! - Är allt som det ska, mrs. Silver?
Något väldigt märkligt har hänt.
- Väldigt märkligt? - Ja.
Det där är inte min Alfie.
- Inte er Alfie? - Inte alls!
- Är ni säker? - Ja, naturligtvis!
Jaha? Okej, okej...
Å, herregud...
- Mrs. Silver, jag... - Frukosten brukar räcka hela dagen.
Men nu när jag kom hem har han ätit upp allt!
Det där är inte alls likt min Alfie. Överhuvudtaget inte!
Å, milda makter...
Det fungerar. Er trollformel har fördubblat hans aptit!
Mr. Hoppy, det här är hemskt spännande!
Ja, sannerligen.
Alfie...
Hon märkte ingenting.
Nu vill Hoppy hoppa av glädje.
Ja, det vill jag. Ja, Hoppy vill hoppa av glädje!
Alfie, vi lyckades!
Får det vara lite te? Kom!
Mr. Hoppys hemliga plan var slug.
Växer en varelse långsamt nog, märker man inte att den växer alls.
Det vore nåt helt annat om allt hände genast.
Ponera att man klappade sin valp hej då i skolan på morgonen.
Hej då!
När man sen kom tillbaka på eftermiddagen...
- Hjälp, mamma! - Plats!
Inte trevligt. Gör man det gradvis, märks det inte.
- Du är sen, pappa! - Förlåt, jag tog fel buss.
Jag berättade för dem om mr. Hoppy.
Har du kommit till dödsscenen än?
- Förlåt, då! - Första sköldpaddsbytet var avklarat.
Nu var det bara att fortsätta tills Alfie var dubbelt så stor
- och leva med 100 sköldpaddor.
Avslutade byten
Det här borde jag ha gjort för länge sen. Bernard, Archie, Bob.
Hej på dig, prins Filip!
Spartacus! Nej, du är Spartacus.
Nej...
Du är Spartacus!
Du är min Satchmo.
Ilb tef, naddap dlöks. Ilb tef!
Hej, Dolly. Här finns bara grabbar. Bäst att hålla skallen i skalet.
Tä nid tam.
"Assorf åp, asmum åp, asfulg åp."
Voldemort? Är det du?
Vad gör du där inne?
Freddie... Varför ligger du på rygg nu igen? Kom!
Låt bli bajset.
Okej, okej... Lycka till Alfie 9.
Hej, älskling!
Min busschaufför måste ha satt nytt hastighetsrekord på land.
- Dödsscenen! - Dödsscenen.
Jag som trodde att han dog! Första gången jag hörde det.
Alfie!
Alfie...
Alfie?
- Alfie...? - Mamma, mamma!
En sköldpadda föll ner från himlen!
Just det, så många saker.
Så många saker...
Alfie?
Å, mr. Hoppy?
Mr. Hoppy!
Ja, jag är här.
Jag vet inte vad som har hänt, men Alfie är försvunnen.
- Försvunnen? - Jag tror att han har hoppat.
Han har alltid haft så starka ben. Han måste ha studsat över kanten!
- Å, jag törs inte titta! - Gör inte det, snälla ni.
Han gick kanske in i lägenheten.
Just det. Ja, jag ska kolla där först.
- Okej. - Alfie...
Okej, okej, okej.
Sätt tillbaka Alfie 8 på balkongen och hämta Alfie 9- kvarlevorna.
Jag kan inte tro att det är sant. Bara 20 pence!
Jag hoppas att du har större tur, Alfie 8.
Å, Alfie!
Jag har letat precis överallt.
Å, Alfie... Där är du, ju!
Å, gudars skymning, du skrämde slag på mig!
Å, å, å...
Aggyts, naddap dlöks!
Det är ingen fara, mr. Hoppy. Jag har hittat honom.
- Allt är bra. - Gudskelov!
- God kväll, Hoppy. - God kväll, mr. Pringle.
Och en sån...
- ...lugn och fin kväll det är. - Ja, sannerligen.
- Ska ni laga något speciellt? - Nej, det blir bara något ur kylen.
- Fryst kycklingpaj. - Det låter gott. Jag älskar paj.
Jag älskar kyckling och jag älskar kycklingpaj!
Ni har väl inte glömt bort det?
- Glömt? - Nämnde någon "kycklingpaj"?
Javisst, mrs. Silver. Hoppy bjuder på kycklingpaj i kväll!
- Gör oss sällskap. - Nej, det går inte för sig.
Det går väl bra, Hoppy?
Utmärkt! Två är ett sällskap, tre är en fest.
- Är ni säker, mr. Hoppy? - Nej, ja... Inga problem.
Det vore trevligt om ni kom.
Å, nej... Nej.
Nu måste ni hjälpa mig!
- Ni ser strålande vacker ut. - Tack, mr. Pringle.
- Var snäll och kalla mig Lawrence. - Lavinia.
Skynda på, Hoppy! Å, titta...
Å, kom in. Kom in.
- Tack så mycket. - För all del.
Å, ett sånt härligt, stort rum!
Å, jag älskar er heminredningsstil. Vad kallas den nu igen?
- Fängelsecell. - Nej, minimalistisk.
- Så elegant. - Tack.
Något att dricka? Jag har vin och...
Tja, vin.
Ja, vitt vin blir perfekt.
- Jag... - Fast rött är min favorit.
- Så glamoröst. - Tack.
Jag har lite ont om glas i dag.
Mrs. Silver...
Och mr. Pringle. Jag tar...
...den här.
Ta för er.
Jag måste bara återgå till...
- Till... - Skål!
...matlagningen. Ursäkta mig.
Ursäkta mig.
Ni är jätteduktiga, försök bara att vara lite tystare.
Det är varmt! Potatisen...
Spartacus, nu behöver jag kylen.
Ska jag hjälpa er? Jag får dåligt samvete här ute.
Nej, jag vill inte ha sällskap i köket. Mina recept är hemliga.
Mr. Pringle frågar om grönsakerna.
- Era morötter var så goda, sa han. - Hälsa att det blir ärtor.
- Ärtor är mina favoriter. - De enda grönsaker jag tycker om.
Förutom kål, som jag inte får nog av.
Ursäkta, men jag har tagit för mig av dina snacks.
- Snacks? - Nötblandning?
Peppriga.
Vill du ha, Lavinia?
Tack, men det är ingen favorit.
Jag måste hämta maten.
Ursäkta, Paul.
- Påfyllning? - Varsågoda! Direkt från ugnen.
En paj till er och... Å, nu glömde jag garneringen!
Hur gick det till?
Det är ju strålande!
- Jag är så sugen på paj! - Då så, Lavinia...
Jag vill höra allt om dig, varenda liten detalj.
Var föddes du? Själv föddes jag exakt vid Themsen.
I baksätet på en Bubbla. Pappa körde över en vägbula och jag for ut.
Då sa jag: "Det är sannerligen att använda en bläckfisk annorlunda."
Gode gud...
Men nu får ni berätta om er själva. Älsklingsfilmer?
- Damerna först. - "Järnvägsbarnen", absolut.
I slutet när Jenny Agutter går till stationen...
Tåget kommer in. Och där står han! "Pappa..."
"Min pappa!"
Inget för mig. Jag undviker filmer med ordet "barn" i titeln.
Och "chihuahua".
Min favorit är "Sound of Music".
- Verkligen? - Nej, naturligtvis inte!
"Top Gun", däremot. Heja, Cruise!
"Ditt ego skriver checkar din kropp inte kan lösa in."
Så snillrikt!
Du är verkligen ett original, Lawrence.
- Ska jag hjälpa er duka av? - Tack.
Ta vara på allt!
Å, nej! Så ohövligt av mig.
Jag gör det.
Om jag inte får se ert kök, får jag titta på er vackra balkong?
Javisst. Så gärna.
Kära nån! Vem behöver resa när man har sånt här att titta på hemma?
- En av mina två stora passioner. - Ja, det ser jag verkligen.
Titta, en avokadoplanta!
- Ja, jag planterar kärnan. - Så klyftigt!
Å, en miniatyrros!
Min absoluta favorit!
Berätta nu.
Vad är er andra passion för något?
Tja...
Tja, mrs. Silver... Det har jag aldrig pratat med någon om.
Nämen, så spännande!
Jag tänker på det...
...varenda ögonblick, varje dag, men...
Men jag uttalar det aldrig.
Vad kan det vara?
- Det är... - Dags för te!
Ska jag sätta på kannan?
- Nej, det är bäst att jag gör det. - Utmärkt!
Lavinia... Ett sånt vackert namn!
En sån storartad kväll!
Lavinia är bussig. Varför har du inte stött på henne?
Lustigt att du säger det, för...
Jag slog till medan du lagade te och hon var snabb att tacka ja.
Middag nästa tisdag.
- Det gick snabbt. - Ja, vi är ju alla lite ensamma.
Och allt som lindrar, måste ju vara bra.
Säkert att det är okej med dig? Ni kom ju så bra överens.
- Jag hör er ofta prata på balkongen. - Nej, det är ingen fara.
Hon måste förstås kunna gå ut och äta middag med vem hon vill.
- Nästa tisdag. - Nämen, så bra!
Vem vet, det kanske slår gnistor när lägenhet 32 träffar lägenhet 43!
Önska mig lycka till!
Är det bröllopsklockor jag hör eller gnisslet från sängfjädrarna?
- Jag är glad hur det än blir! Visst? - Ja.
God natt, Lawrence.
Han kände sig död inombords.
Ta din största sorg och fördubbla den.
- Så mådde hans hjärta den kvällen. - Stackars mr. Hoppy.
Det känns hemskt att mista sin stora kärlek. Det känns tomt.
Som när en vän eller förälder dör.
Eller en ökenråtta.
Ja, verkligen.
En ökenråtta.
Grejen är den, förstår du, lilla Alfie...
Hur många år vi än lever...
Du är en sköldpadda, så du har en hel del framför dig.
Vi får antagligen bara uppleva tio viktiga ögonblick.
Tio ögonblick som förseglar våra öden.
Då vi får chansen att förändra våra liv.
Då vi kan få det jobb vi alltid har drömt om.
Då vi kan få den perfekta flickan.
Nåja...
Jag har haft min andel av de där ögonblicken...
...och jag har sumpat vartenda ett.
Sanningen är nämligen den, Alfie.
Din mr. Henry Hoppy förtjänar helt enkelt inte mrs. Lavinia Silver.
Nästa morgon började mr. Hoppy lämna tillbaka sköldpaddorna.
Spelet var slut, drömmen var över.
Den första var den viktigaste, den han hade valt ut i början.
Seger-sköldpaddan, exakt dubbelt så tung som Alfie.
- Nu har ni en sköldpadda att sälja. - Så stor och fin!
Ja, det är han. Exakt 737 gram tung.
Kan jag fresta er med nåt annat att fylla tomrummet efter bamsen med?
- Nej, tomrummet är stort. - En elefant?
Egentligen en hund - med elefantöron.
En klar, 99 kvar.
Den kvällen satt han på balkongen förvissad om en sak:
Att han och mrs. Silver aldrig skulle bli ett par.
Nu är det dags
Att sova sött
God natt - sov gott
Solens ljus det slocknar snart
God natt
Sov gott
Dröm nu sött
Om mig
Dröm nu sött
Om dig
Blunda nu
Så blundar jag
God natt
Sov gott
Ligg lågt, grabbar.
En sak ska ni veta... Jag tänker kämpa in i det sista.
Även om jag förlorar...
Även om hon gifter sig med Potatisskallen Pringle...
...så vill jag alltid, alltid...
...att hon ska vara lycklig.
Förlåt, men jag kan inte leva utan honom.
Det förvånar mig inte så festlig som han är.
- Vilka stunder vi har haft! - Tack.
Hej, pojken! Var är min Alfie nånstans?
Alfie, Alfie! Alfie...
Å, kära nån! - Mr. Hoppy?
Vad är det, mrs. Silver?
- Något ytterst märkligt har hänt. - Vad då?
Något mycket, mycket märkligt!
Och väldigt fantastiskt!
Alfie kan inte ta sig in genom dörren. Han har blivit större!
Hon är inte så klarsynt, direkt.
- Inte den skarpaste. - Inte den slugaste räven.
- Inte den smartaste. - Nej, men livsglädje är viktigast.
Ja, självklart.
Mrs. Silver...
Varför inte väga honom?
Det har gått en månad sen ni inledde naddap dlöks-experimentet.
Just det.
Det är exakt en månad sen. Å, så spännande!
Å, mr. Hoppy, gissa hur mycket han väger!
-737 gram. -765 gram!
- Ni borde låta kolla upp vågen. - Å, Alfie!
Min fantastiskt stora, vackra pojke!
Tacka nu klipska mr. Hoppy!
Ni lyckades, mr. Hoppy.
Ni är min Mirakelman! Hur ska jag kunna tacka er?
Mrs. Silver...
Får jag komma ner på er balkong och se hur mycket Alfie har vuxit?
Ja, självklart får ni det. Kom genast ner, min käre man!
"Käre man..."
Tack, tack, tack, tack, tack!
Tack, Wallace. - Tack, Usain.
Och störst tack ska du ha
- min lilla ursprungliga Alfie.
Det är ett viktigt ögonblick.
Var är du någonstans? Där står du, ju.
Sumpa inte det här nu!
Hurra, kom genast in! Jag har just gjort lite te till er.
Nämen, så snällt av er!
- Tack så mycket! - Oj...
Å, jösses...
- Jag hade glömt att det var jul. - Nej.
Men jag klär alltid granen första dagen i augusti.
Varför bli gammal om man inte får bryta mot reglerna?
- Mitt lilla paradis i himlen. - Perfekt.
Och det här är Alfie!
- Har ni hållit i en sköldpadda förut? - Ett par gånger.
Jag vill inte tappa honom.
- Får jag fråga er en sak? - Javisst.
Får jag komma upp senare och titta på er balkong igen?
Ett av jordens sjunde underverk.
Glöm Babylons hängande trädgårdar!
Vi har ju mr. Hoppys vackra balkong i Bethnal Green.
- Får jag fråga er en sak, mrs. Silver? - Javisst.
Vill ni gifta er med mig?
- Det där kom väldigt oväntat! - Ja, det gjorde det.
Men jag har haft för avsikt att fria till er rätt länge.
Sen första gången jag såg er, när det stod klart för mig att ni är
- den mest underbara och vackraste människan på västra halvklotet.
Antagligen även på östra halvklotet, men där har jag aldrig varit.
Tja...
Å, ursäkta, bäst att jag öppnar. Jag är strax tillbaka.
Mrs. Silver, jag bara undrar om den här krabaten kan vara er.
Å, nej, min Alfie är mycket större nuförtiden.
Han kröp ut från Hoppys lägenhet, men nog är sköldpaddan i huset er?
Ja, det är mycket riktigt. Å, nej...
Han liknar Alfie som liten, men det kan inte vara Alfie
- för kära Alfie har blivit dubbelt så stor på en månad. - Eller hur?
Dubbelt så stor? På en månad? En sköldpadda?
Mr. Hoppy gav mig en nordafrikansk dikt.
Om jag läste upp den för Alfie tre gånger om dagen
- skulle han växa och bli mycket...mycket större.
En liten nordafrikansk dikt?
Ja. Beduinsk, tror jag.
- Tre gånger om dagen? - Ja, före maten.
Ja, jag är ju ingen biolog. Jag är inte Charles Darwin
- eller David Attenborough, men jag tror att Hoppy har skojat med er.
Mr... mr. Hoppy?
Du är en okänd förmåga, Hoppy! Jag borde ha hållit ett öga på dig.
Ja, jag...jag tror att han kan vara min, trots allt.
Tack så hemskt mycket.
- Nu får ni ursäkta mig en stund. - Ja, naturligtvis.
Glöm inte vår dejt på tisdag.
Vi har mycket att prata om, som ormar i gräset!
- Det kan vi ta sen. - Hoppy...
Kul att se dig!
Men vem kunde ha trott det? Vem fasiken kunde ha trott det?
- Jaså... - Ja.
- Ni har alltså bytt ut sköldpaddor? - Ja, ett antal gånger.
- Och det där är inte Alfie? - Nej.
- Vem är det? - Tyson. Han är väldigt trevlig.
Och allt det där... Naddap dlöks var bara trams?
Ja, jag är rädd för det.
Jag känner mig så dum. Jag var aldrig mest välmöblerad i hjärnan.
Kanske inte, men ni har andra fantastiska egenskaper...
Inte nu.
- Det är väl bäst att jag går nu. - Ja, var snäll och gör det.
Tack ska ni ha.
Du ser helt fantastiskt hänförande ut i kväll, Lavinia.
Jag tänkte att vi kunde äta middag hemma hos mig.
Sen tänkte jag: Varför inte gå till den dyraste restaurangen i London?
Å, så trevligt!
Dolly, Darth... Ni borde vara i djuraffären med de andra.
Var har ni gömt er?
Så slutar det alltså.
Nej, man slutar inte bara älska någon
- för att kärleken inte är besvarad.
- Slutar det verkligen så, pappa? - Ja, tyvärr, kompis.
Mr. Hoppy får inte flickan.
Han tillbringar nog resten av sitt liv ensam.
- Inte länge med tanke på hans ålder. - Det kan bli en evighet.
Med tanke på hur länge människor lever nuförtiden.
Det är inte det slut ni hade väntat er.
Men det tål ändå att berättas, eftersom han försökte.
Det är det viktiga.
Kärlek ska bara bo i hjärtat helt kort.
Kärlek blir kärlek först när den ges bort.
Jag ger honom högst ett år. Du såg ju hur han såg ut i går!
När han kom ner till oss på eftermiddagen.
Jag har en present till dig och din bror.
Kom in!
- Kom in! - Nej, det behövs inte.
- Kom, Philip! - Ingen fara. Ni ska få de här av mig.
Här... Den här heter Darth, och den här heter Dolly.
Han gav oss Dolly och lille Darth, och han var jätteledsen.
Sen bjöd ni honom på nåt att dricka och han berättade hela historien.
- Nu flyttar han. Stoppa honom. - Nej, han har bestämt sig.
Gjort är gjort.
Det är inte alla historier som får lyckliga slut.
Så tidigt de kommer.
- Hej... - Mr. Hoppy?
- Ska ni flytta? - Ja. Jag tänkte att det var bäst så.
Det visste jag inte. En sån tur att jag kom upp, då.
En av era växter trillade ner, men här är den.
- Jaha... Tack så mycket. - För all del.
Får jag bara säga...
...att jag hoppas att ni blir lycklig med mr. Pringle.
Det är mycket vänligt av er, men han kan aldrig göra mig lycklig.
Jag vet att ni är kompisar, men han är
- så trist att klockorna stannar och hans bordsskick är förfärligt.
Jag fick bara två räkor i min svindyra räkcocktail och dem åt han!
Det tar kanske inte priset
- men en gång rånades jag av en ryss med en kniv och vår dejt var värre.
Kära nån!
Jag har några andra saker på hjärtat. Små notiser, så att säga.
Ja, naturligtvis...
För det första är det bara rätt att ni får veta
- och det innan ni ger er av...
Ända sen jag tryckte mig mot er i hissen min första dag
- har jag varit störtförälskad i er.
Hur sa?
Ni hörde allt, Hoppy.
Var det inte lite konstigt att vi så ofta hamnade i hissen tillsammans?
Äntligen vår!
Nämen hej, mr. Hoppy!
Jaha...
Men sen lurade ni mig.
Jag vet, och jag är...
Mrs. Silver, det ångrar jag djupare än ni anar.
- Och det förstörde allt! - Jag vet.
Men sen...
...kan man hävda att en man som gör sig sånt stort besvär
- för att förverkliga en kvinnas dröm...
Man kan hävda att en sådan man måste vara väldigt sällsynt.
Därför är det sista jag vill säga, det tror jag, åtminstone
- helt kort och gott är...
Svaret på er tidigare fråga är ja. Jag vill gifta mig med er
- om ni fortfarande vill ha mig.
Tackar som frågar.
Å, mrs. Silver...
Tack ska ni ha.
Nog kan vi bättre än så! Tror inte ni, det?
- Hur känner du dig? - Längre.
En kyss jag får, jag vill ha två så kyss mig om igen
Det var så länge sen
Känslan har jag inte haft jag minns den inte mer
Det var så länge sen
Sakta, sakta, fort, fort, sakta...
Översättning: Christina Nilsson www.btistudios.com